TARZAN FINDER EN SØN!
Flere gnuer.
Dem har vi vist set en million af i dag.
Se, kære.
Den lille skat har slet ikke lært at bruge sine fine øjne.
Et næsehorn.
Sikke et sted for en jæger.
Han skal nok blive jæger en dag.
Lige nu er vi for søvnige.
Sådan, skat.
Vi er i Cape Town ved denne tid i morgen.
Cape Town og miner og aktier og folk, der bukker og skraber.
Men vi ville ønske, vi aldrig når frem.
Det skal du ikke sige.
- Overtroisk? - Nej, naturligvis ikke.
Så glem Cape Town og at du er Lord Greystokes yndlingsnevø.
- Lad os more os, mens vi kan. - Godt.
Åh, nej, vi har vækket ham.
Jeg vil se, om der kan gøres noget ved det.
- Er alt i orden? - Bare lidt turbulens, hr. Lancing.
Den skråning, vi har passeret, er ikke på kortet.
Vores kompas virker heller ikke korrekt.
- Hvordan vil De forklare det? - Det kan jeg ikke. Det er ret mærkværdigt.
Jeg vil se, om jeg kan få en radiopejling.
Luftstrømmene virker mest af alt som en portion spaghetti.
Radioen er død. Jeg kan ikke se, hvad der er galt med den.
Lyder styrbordsmotor ikke lidt underlig?
Jo. Sæt Dem ind på plads igen.
Tag sikkerhedsselen på, så forsøger jeg at finde et landingssted.
Vi taber højde, kære.
Giv mig det tæppe i en fart. Vi tager ham over til os.
Cheetah.
Stop.
Tarzan, hvad i alverden laver du?
Det er jo en baby.
- Hvor har du den fra? - Cheetah finde.
Man finder ikke bare babyer i junglen.
Hans forældre må være ude af sig selv.
Så, så, rolig nu.
- Jane passer på dig. - Vil Jane have?
Have ham?
Tarzan, du må hellere finde de stakler.
- Spise først. - Ja.
Hvordan får vi mælk til ham?
Vi må vel klare os med kokosnødder.
Skynd dig, Tarzan. Det stakkels barn er sulten.
Tarzan spise nu.
Tarzan, du henter de kokosnødder straks.
- Baby spise først? - Ja, selvfølgelig.
Sådan der.
Først skal vi have et dejligt, varmt bad...
og så spiser vi aftensmad.
I morgen bringer vi dig sikkert hjem til din far og mor...
og det vil ikke overraske mig, hvis jeg ikke vil af med dig.
Skynd dig, Cheetah.
Vær forsigtig.
Tak, Cheetah. Hvad skulle jeg dog gøre uden dig?
Sådan.
Vi kan takke din rigtige mor for...
at hun havde så mange vidunderlige ting med i flyet.
Se, hun har endda mærket dem med dine initialer, R.L.
Hvad mon det står for?
Det finder vi nok aldrig ud af.
En dag tager jeg dig med ud i junglen, så plukker vi blomster...
og jeg viser dig, hvor Tarzan begravede hende.
Vi kan være glade for, at da vildmændene fandt flyet...
så lod de hende være.
Stakkel. Hun må have elsket dig højt.
Hold op, Cheetah.
Få fyret op under din charme...
for jeg tror ikke, Tarzan bryder sig om fremmede, unge mænd.
Tarzan, hvor smart.
Sig så: "Tak, far."
- "Tak, far." - Tarzan.
Er han ikke bedårende?
Tarzan, kan du lige holde øje med ham et par minutter?
- Holde øje? - Jeg skal lige noget i køkkenet.
Gider du holde flasken, så han ikke får det i den gale hals?
Ikke gal hals.
Hvad er der, Tarzan? Se, han kender dig allerede.
- Han griner til dig. - Holde baby.
- Nemlig. Hold ham, baby. - Baby stærk.
Tarzan, nu har han været hos os over en uge.
- Vi må finde på et navn til ham. - Navn?
Ja, som Tarzan, Jane og Cheetah.
Babyen skal også have et navn.
Hvis ikke zambelerne havde taget mændene ud af flyet...
havde vi måske fundet noget med hans navn på.
Baby stærk. Kalde ham Elefant.
Elefant, med sådan en lille næse?
Senere kalde Elefant. Nu kalde Boy.
- Det er da ikke et navn. - Boy.
Jeg er trods alt hans mor.
Tarzan, far. Kalde Boy.
Over til din far, Boy.
Senere vil han lære dig alt, hvad man har brug for at vide i junglen.
Så pas på, alle I løver og tigre...
og slanger og krokodiller og kannibaler ude i junglen.
Kongen har fået en søn!
Boy, brug begge hænder.
Tarzan, få ham ned igen. Han brækker halsen.
Tarzan lærte som dreng.
Hals fin. Boy fin.
Jeg bekymrer mig altid om noget, gør jeg ikke?
Inden Boy kom...
var jeg bekymret for, at du en dag ikke ville vende hjem.
Jane hjemme, Tarzan komme hjem.
Det skræmmer mig vel bare at være aldeles lykkelig.
Hun er såret.
Geværer. Hvide mennesker.
Hvor skal hun hen?
Hun skal den lange vej til elefanternes kirkegård.
- Og hun efterlader sit barn her hos os. - Hvem skal tage sig af ham?
Måske kan vores Timba adoptere den lille stakkel.
Hun mistede jo sin unge i floden sidste år.
Lad ham være, skat.
Du kan lege med ham, når han har lært dig bedre at kende.
Boy, er du blevet bidt?
- Boy fin. - Nu, hvor han bliver ældre...
ser det ud til, at sådan noget her sker, hver gang vi ser den anden vej.
Jeg er altid nervøs for ham.
Tarzan, dette liv er fint for dig.
Det er bestemt også fint for mig, men for et barn...
Hvad er der?
Tage Boy hjem.
Kom, Boy.
Hvad var det?
Hvad det end var, så har vores venner, gabenierne, fået nok.
- Hvad var det, hr. Sande? - Jeg tror, det var Tarzan.
Tarzan? Hvad er Tarzan?
Vi må hellere afstemme vores placering med fotografierne.
Man kan ikke vide, om gabenierne får blod på tanden igen.
Billederne her ligner området, gør de ikke, Sande?
Ifølge dette her skulle flyet være lige derovre...
på toppen af skråningen.
Lad os se engang.
Slå lejr her, Mooloo.
Vent. Er denne Tarzan en hvid mand eller en hvid abe?
Han er i hvert fald hvid.
Ifølge Holt...
er han den absolutte herre over hele denne skråning.
Godt.
De angriber ikke, hvis vi lader dem være.
Hvad var det?
Det er bare en okapi, fru Lancing.
Okapi? Det har jeg aldrig hørt om.
Det er et meget sjældent dyr.
Jægerne i gamle dage mente, det var en krydsning mellem en giraf og en zebra.
Sådan ser den på sin vis også ud.
Hvad er der, Mooloo?
- De har fundet flyet! - Kom!
Det er uden tvivl deres fly.
- Er der noget... - Ikke spor. Helt tomt.
Du opnår sandelig, hvad du sætter dig for. Vi er kommet det rigtige sted hen.
Nu skal vi bare bruge en skriftlig erklæring fra hr. Sande...
hvori der står, at vi har gennemført vores opgave.
Så kan vi tage hjem og leve i stor stil for evigt.
Jeg er overbevist om, at de overlevede styrtet.
Ellers ville der være et spor.
Hvis de er i live...
ville vi vel have hørt fra dem de forgangne fem år?
Kan det ikke tænkes, de holdes fanget et sted?
- Fanget? - Ja, fanger i en indfødts juju-hytte.
- Magi og alt det. - Det er højst usandsynligt.
- Men det er vel muligt? - Ja, naturligvis er det muligt.
Så skal vi også lede så længe, der er det mindste håb.
Hvis blot en af dem er i live, tager vi den person med til England...
uanset hvem der stiller sig i vejen.
Boy ser trædjævel, bwana.
Tarzan.
Det ligner en advarsel om adgangsforbud.
Så hvis vi fortsætter...
vil vi helt sikkert møde den person, der har afgørende nyt til os.
- Vi må straks lede efter ham. - Nej, tag ikke våben med.
Hvordan sagde din ven Holt, at vi skulle opnå kontakt?
Tarzan skaber selv kontakten, når han er klar.
Goddag, hr.
Vi må vel forklare vores indtrængen.
- Væk! -Hvem er du?
Tarzan. Væk!
Hør, vi har rejst så langt for at finde nogle hvide mennesker...
- Så er det nok. - Rolig.
Det er min egen forholdsregel.
Tarzan, vent!
- Hvad er der? - Folk.
Fortæl dyret, han ikke kan behandle os sådan.
Min mand har lært ikke at stole på våben.
- Deres mand? - Ja.
Deres?
Vi skulle måske præsentere os.
Vi er fra London. Jeg er Austin Lancing, fru Lancing...
min onkel, sir Thomas og hr. Sande, der leder selskabet.
Goddag.
Nej. Disse mennesker er fra mit hjemland.
Skal vi gå hjem til mig og spise?
Vi vil ikke være til ulejlighed.
Sludder. Det vil vi gerne. Vi er skrupsultne.
Så kan I fortælle mig alt om London.
Vi gå.
Jeg håber ikke, hun giver os struds til middag.
Det er slet ikke så omstændeligt, fru Lancing.
Jeg er bange for, at der med så kort varsel kun er frugt.
Man får tydeligvis skarpe ører herude.
Det er intet sammenlignet med Tarzans.
Hr. Sande fortalte om Deres mands fremragende instinkter:
De er som et vildt dyrs.
- Det var ikke lige sådan, jeg sagde. - De skal ikke undskylde, hr. Sande.
Tarzan og jeg har høje tanker om vilde dyr og deres vaner.
Jeg går sjældent imod Tarzans instinkter.
Når jeg har, har jeg taget fejl.
Gå bare indenfor. Det er ganske sikkert.
Sikke en charmerende måde at leve på.
Sådan.
- Alle de bekvemmeligheder. - Ja, det må jeg nok sige.
- Mor. - Hej, skat.
- Deres søn? - Sikke en sød, lille fyr.
- Hvad hedder han? - Vi kalder ham Boy.
Det er vel ikke hans rigtige navn?
Sig: "Hvordan har De det?"
- Katten har taget hans tunge. - Hej, Boy.
- Hvordan har De det? - Sådan ja.
Her er ingen katte.
Nej, her er kun løver, det ved jeg.
- Skal vi gå ind og spise frokost? - Skønt.
- Vil De have mig undskyldt? - Naturligvis.
Sid.
- Spis. - Tak.
Skønt. Hvad hedder disse ting?
Mad.
Du ved vel, hvad de hedder, unge mand?
- Mad. - Så frygteligt vilde, de er.
Spis.
Jeg vil se, om jeg kan hjælpe med noget i køkkenet.
Kan jeg hjælpe med noget?
De kan hente mig et æg. De er dernede.
- Bare et enkelt? - Ja, det må være nok.
Tak.
De må have gode jagtmuligheder her.
Løver med foldekniv, dét er en sport.
Min kære dreng, spis din morgenmad, inden Tarzan bliver vred.
Cheetah, tænd for viften.
Jeg tror, Deres mand mener, vi trænger os på.
- Ikke rigtigt. - Vi gør ikke noget.
- Vi er blot ude på en eftersøgning. - På eftersøgning?
Her har da ikke været en safari i årevis.
Det var ikke en safari.
Richard Lancing og familie fløj til Cape Town.
Det er faktisk fem år siden, de forsvandt.
For noget tid siden fandt vi et ødelagt fly ved vores lejr.
De spørger om nogle venner, Tarzan.
Siger De, det var Deres familie?
Ja, manden var min grandfætter.
Den afdøde jarl af Greystokes nevø. Nærmest en yndlingsnevø.
Skal jeg forstå det sådan, at I har nyt om vores familie?
Tarzan, tager du Boy med ud at svømme?
Jeg tror ikke, dette vil interessere ham.
Kom nu, Tarzan.
- Kom, Boy, svømme. - Svømme.
Nuvel?
De og deres pilot nåede aldrig frem til Cape Town.
Du godeste.
Da vi kom hen til flyet...
fandt vi spor af, at de indfødte var nået frem før os.
- Gabenierne? - Nej.
Der er en anden vild stamme her på skråningen...
zambelerne, de bor mod sydvest.
De bruger deres mandlige ofre til grusom magi.
Tarzan og jeg fandt kvinden, og vi begravede hende et sikkert sted.
Men mændene var borte.
Jeg forstår, hvorfor De ikke ville tale om det foran drengen.
Så drager vi vel hjemad i morgen.
Godt. Hvordan kommer vi forbi gabenierne?
Jeg viser jer på vej...
så I ikke skal gennem gabeniernes område.
Det er meget pænt af Dem.
Vores fætter havde et barn med sig.
Vi begravede barnet hos moderen.
Hele vores familie vil være Dem taknemmelig.
Jeg kan vise jer graven, hvis I vil.
Tak. Bare når det passer Dem bedst.
Vi vil være her en dags tid eller to.
- Vil I ikke se den nu? - Jo, hvorfor ikke?
Kan jeg sige farvel til Boy og Tarzan, inden vi går?
Ikke i dag. Han er så besværlig og opfører sig ikke ordentligt.
- Skal vi begynde? - Ja.
Stakkels unge Richards kone.
De havde alt: Ungdom, helbred, rigdom.
En fremragende ung mand og en lille søn.
- Var det en søn? - En søn?
Det mener jeg.
Sikke en fremtid, det barn kunne have fået.
Min bror Nevilles testamente efterlod alt i en fond, der løber 20 år frem.
Ikke en øre til nærmeste familie, før Richards død er bevist.
Det forklarer den rørende interesse fra familien.
Sir Thomas får det til at lyde så gerrigt, min kære.
Vi ville naturligvis have givet alt for at finde dem i Iive.
Vi vil aldrig glemme, hvad I har gjort.
Vi skylder Dem og Deres mand alverden.
Rundt regnet én million dollars, delt i tre.
Så er det i orden.
Jeg er så glad. Jeg mener, at vi har kunnet hjælpe.
Jeg kommer til jeres lejr i morgen og følger jer på vej, som lovet.
- Farvel, min kære. - Farvel og tak.
- Hils drengen. - Farvel.
Så er vi rige.
Onkel Torn virker ikke særligt glad.
Under disse omstændigheder er det vel tilladt ikke at være skadefro.
Vi må hellere begynde at pakke i morgen.
Kommer du, onkel Torn?
Nej. Jeg tror, jeg vil holde pause en pibes tid.
Han bliver da også mere og mere umulig.
Hvad skulle der ske?
Boy, nej!
Tarzan sige nej.
Pas på, Boy.
Boy slem.
Nu ikke så fjollet.
Det er blot en gave til drengen.
Sig, det er fra den gamle herre.
Jeg ville ønske, den forfærdelige ting ville stoppe.
Ingen mad, ellers tak.
Hav drengene klar ved daggry uden torne i fødderne.
Vi tager ikke herfra i morgen.
- Hvabehar? - Den dreng...
Han har øjne, jeg har set ind i før.
Selv hagen er Richard Lancings.
Hvad taler du om?
Du ved, hvad jeg taler om.
Den dreng er din grandfætter.
Og sandelig også min grandnevø.
Nej, det er ikke muligt.
Austin, du har hele tiden vidst det.
Ja, og Sande ved det også.
Gør du ikke, Sande?
Jeg kan ikke se, det angår mig.
Der er en sædvanlig handlemåde hvad angår den slags sager.
En sædvanlig handlemåde?
Hvis selskabet er ude efter elfenben...
får den ansvarlige jæger som regel 10% af det, de finder.
Meget vel.
Det må vi vel affinde os med.
Så kan I regne med mig.
Jeg forstår vist ikke helt.
Vi holder alle sammen vores mund.
Drengen vil aldrig få at vide, hvem han er, eller hvordan vi bestjal ham.
Blodsbånd betyder vist ikke meget for dig, Austin.
Jeg er ikke så rig, at jeg har råd til at være sentimental.
Hvis nu jeg går med på alt dette...
og hvis selv hr. Sande...
ikke får den tanke en dag at afpresse dig...
hvad så, hvis et andet selskab opdager din hemmelighed?
Det er risikabelt, men det må vi tage med.
Men, kære, det behøver ikke være risikabelt at tage drengen med os hjem.
Tage drengen med os? Er du gået fra forstanden?
Kan du ikke se det? Hvis vier hans værger...
så administrerer vi vel det hele?
Den brutale Tarzan vil nok slå fra sig.
Hun vil måske lytte til fornuft.
Vi omringer stedet i morgen og går så bevæbnede ind.
Måske ligger han og sover.
Der er en ting, I vist begge har overset.
Ved værgehøringerne...
vil jeg bevidne, at jeres intentioner ikke alene er udeltagende...
for min grandnevøs bedste interesse, men også går imod den.
At I er direkte farlige.
- Var det dit sidste ord? - Ikke helt.
Jeg vil tage en lille sludder med Tarzan.
Ja, hr. Lancing?
Sir Thomas kommer vist til at få feber.
Jeg tror, vi må sætte ham i karantæne i teltet.
Sæt to af dine bedste drenge...
til at passe på, at han ikke stikker af under sin febervildelse.
Der er vist et sort får i alle familier, Austin.
Og du er vist vores.
Jeg går i seng.
Jeg er også udmattet.
Hav mændene klar ved daggry.
Vi tager den lille fyr ved solopgang.
- Så vil de være klar. - Godt.
Godnat.
Hvad i alverden sker der her?
Boy siger hvid djævel komme igen.
Boy siger to djævle.
Hvor er min pistol?
- Telt. - Idiot, der har jeg lige ledt.
Der har været nogen i mit telt.
Hvad laver mit kamera der?
Fotopladen har været eksponeret.
Kom nu. Den har måske fanget noget.
Den dreng så ganske rigtigt djævelen.
Han er klogere end du, Austin.
Han vidste, du ville have drengen, inden du selv gjorde.
Tror han, de manglende pistoler stopper os...
så vil han opdage, han er lidt for smart.
Se.
Hold øje med sir Thomas.
Godmorgen.
Er I ikke klar?
Jeg tror godt, at De ved, vi ikke kan starte.
Hvorfor? Er der sket noget?
Hold op.
De sendte ham herhen i går aftes.
Var Tarzan her?
Alle pistoler er væk. Han stjal dem alle sammen.
Stjal Tarzan jeres pistoler?
Han ville sikre sig, at vi var hjælpeløse...
når vi kom for at bede jer aflevere drengen.
Han må have vidst det hele tiden.
Nu kan vi måske være oprigtige over for hinanden.
Hvor er sir Thomas?
Han er syg. Han har fået feber.
Det er jeg ked af.
Jeg tror, vi har hårdt brug for ham lige nu.
Min kære, jeg ved, Deres hjerte må være knust.
Hvorfor dog det?
Da Tarzan og jeg tog Boy væk fra junglen...
gav vi ham et så godt liv, som havde vi været hans forældre.
Han er vores.
Jeres legale rettigheder kan ikke røre os her.
Vi vil ikke aflevere ham.
Min kære, jeg håber ikke, det drejer sig om legale rettigheder.
Det er drengens rettigheder, vi alle må tænke på.
Afgjort. Vi ignorerer vores egne interesser i dette her.
Ønsker De, han skal vokse op i junglen?
I England vil han blive uddannet til det ansvar, der følger med den høje position.
De vil vel ikke spænde ben for den lille fyr.
Når han er gammel nok, kan han selv afgøre det.
Hvordan kan han det om noget, han aldrig har set?
Glemmer De ikke, at han konstant er i stor fare herude?
Tarzan er her. Han passer på os.
Kan Tarzan beskytte jer mod feber?
Nærmeste læge eller hospital er 1500 kilometer herfra.
Vi vil elske ham, som De gør.
Når han vænner sig til sit nye liv, tager vi ham med hertil på besøg.
Lad mig tænke over det.
Væk!
Giv os vore pistoler tilbage, så rejser vi.
Han siger, han har smidt dem i Garuva-grotten.
Kom.
Vi kan komme derned med reb.
Nej, vandet er 15 meter dybt under vandfaldet.
Der kan ingen få fat i dem.
Tarzan vil hente dem til jer.
Nej.
Væk!
Nej, Tarzan, det er Boys familie.
Tarzan fader, Jane moder.
Familie vil have Boy.
Rejs!
Vi kan da ikke rejse uden at kunne forsvare os. Det er jo mord.
Væk!
Det er Boy, han har problemer.
Pas på!
Boy, min skat, er du kommet til skade?
- Er alt i orden med ham? - Bare et par småskrammer.
- Sande, find førstehjælpskassen. - Boy har det godt.
- Sande, hent safaridrengene. - Nej, vent.
Giv mig lige lidt tid.
Kom så.
Hun virker overbevist.
Måske. Hvad med ham.
Hvis nu vi lader det være op til hende i første omgang.
Så træt en lille dreng.
Det undrer mig ikke.
Godnat.
De havde faktisk ret.
Ret?
Vi bør lade dem tage ham med.
Hvis vi elsker Boy...
må vi lade ham rejse.
- Jane, stop! - Nej. Jeg er nødt til at sige det.
Jeg ved, hvordan der er derhjemme.
Du kan slet ikke forestille dig de ting, civilisationen kan gøre for ham.
Ting, vi aldrig vil kunne give ham her.
Han er i sikkerhed, Tarzan. I sikkerhed.
Åh, skat.
Hjælp mig med at lade ham rejse.
Sove nu.
Kan jeg intet sige eller gøre, for at du ændrer mening?
Hvis jeg beder dig af kærlighed til mig?
Nej. Boy blive.
Jane sove.
Jeg har tænkt og tænkt.
Det vil være som at slå dem ihjel, hvis vi sender dem af sted uden pistoler.
- Giv dem tilbage til dem, Tarzan. - Familie tage Boy.
Det har jeg også tænkt på.
Vi tager af sted nu, mens de sover...
og i morgen, når de finder deres pistoler...
er du og jeg og Boy væk.
De finder os aldrig, og så rejser de hjem.
- Boy blive her? Selvfølgelig.
Giv dem deres pistoler, Tarzan.
Tarzan hente pistoler.
Vi må hellere skynde os.
Det er næsten daggry. Fuglene er vågne.
Af sted.
Din kniv.
Kom.
Tarzan, jeg ved, du aldrig vil tilgive mig, men jeg kommer tilbage efter dig.
Så kan du sende mig væk, hvis du vil.
Så god som ny. Heldigvis var de velsmurte.
- Er han stadig dernede? - Som hun sagde.
Forsøger han ikke at komme op?
Han bevæger sig åbenbart slet ikke.
Jeg stoler nu stadig ikke på ham.
Skægt, jeg har set dyr i fangenskab opføre sig præcist sådan.
Beklager, at det var nødvendigt.
Det er i orden.
Jeg har haft det fint.
Du må forstå, onkel Tom.
Heltegerninger vil sætte mig i en sær position.
Hun har taget en beslutning.
Hvad mere kan jeg sige?
Jamen, goddag, Boy.
Vi er klar over, at dette er svært for Dem.
- Kan vi begynde? - Ja.
- Gør drengene klar, Sande. - Godt.
Mor, hvor skal vi hen?
Hr. og fru Lancing vil tage dig med på en dejlig, lang rejse.
Lyder det ikke sjovt?
Hvor er Tarzan?
Han kommer snart.
Der er sir Thomas.
Han har det vist også bedre.
Ganske godt, omstændighederne taget i betragtning.
De vil passe på drengen, ikke sandt?
Jeg kan ikke lade ham rejse ellers.
Send ham hjem, skat.
Godt, Sande, så er vi klar. Skynd dig nu lidt.
Ruten ser enkel nok ud.
Den forgrener sig længere fremme.
Vend Dem ikke om. De ved ikke, jeg er her.
Min stakkels pige, De har gjort noget vanvittigt.
Boy er i de værst mulige hænder.
Pas for himlens skyld på. De holder udkig.
Min nevø og hans kone vil blot have Boys formue.
Nu kan intet stoppe dem.
Tarzan må slippes fri.
Jeg stikker af.
De holder øje med alle Deres bevægelser. Jeg prøver at falde tilbage.
Godt.
Stop.
I har dræbt ham.
Dette havde jeg ikke regnet med.
Du er lige så skyldig, som vier.
Mor, jeg vil hjem.
Ja, skat. Vi skal hjem igen.
Kom, skat.
Det er den rigtige vej. Kom.
Den rigtige vej hjem til Tarzan?
Han bekymrer os ikke, nu vi har pistolerne.
Dette ligner den rigtige sti. Lad os gå lige frem.
Den sti går igennem zambelernes område.
- Zambelerne, siger De? - Ja, dem har jeg fortalt om.
Det er den stamme, der tog Boys fars lig fra flyet.
- Kan du ikke se, hun lyver? - Kom nu.
Jeg siger sandheden.
- I kan ikke gå den vej. - Kom så.
- Kom her. - Lad ham være.
Av! Det lille utyske bed mig.
Hvad gør I ved ham?
Skat, har de gjort dig noget?
De må hellere styre ham, for hans egen skyld.
Kom så.
Kom, skat.
Hvad er det?
Det var engang en fuldvoksen mand.
Vi må nok hellere vende om.
Vi har ingen tid at spilde. Sæt mændene i gang.
- Zambelerne. - Løb for livet.
Vi har ikke en chance. Lad dem tage våbnene.
Nej, det må I ikke.
Rør jer ikke. Forhold jer roligt.
Sig til ham, jeg vil tale med hans høvding.
Kom, bwana.
Tag det roligt, mor.
Jeg lader dem ikke gøre dig noget.
Hør her, Boy.
Hvis du var der ude i junglen...
kunne du så finde vej tilbage til Tarzan?
Selvfølgelig.
Det er længere, end du før har været alene.
Hvordan kommer jeg ud, moder?
Se.
Tror du, du kan komme der igennem?
Hvis han kan, kan jeg.
- Tarzan bliver så stolt af dig. - Nej, det er bedre, hvis vi holder sammen.
Boy løber herfra nu.
Han har ikke en chance.
Han skal nok få en chance.
Hør godt efter, Boy.
- Vær klar næste gang, du hører det råb. - Ja.
Du må ikke stoppe for noget som helst, før du er langt inde i junglen.
Og vigtigst af alt, se dig ikke tilbage.
Uanset hvad du måtte høre.
Vær ikke bekymret, moder. Tarzan og jeg henter dig.
Ja, skat, det ved jeg.
Ja, moder?
- Vil du love mig en ting? - Ja.
Vil du love mig, at sålænge du lever...
vil du aldrig glemme...
glemme de ting, Tarzan har lært dig?
Nej, det glemmer jeg ikke.
Når du ser Tarzan, så fortæl ham...
Fortæl ham...
Jeg forventer, at når han ser dig, så er der slet ikke noget at fortælle ham.
- Er du klar, Boy? - Klar, moder.
Husk, hvad jeg sagde til dig.
Så hurtigt, du kan, og se dig ikke tilbage.
Af sted.
Hurtigt væk. Så du ham?
Ligesom Tarzan.
Inden jeg rejser, skal du høre efter.
Nu ved jeg, at du har ret.
Boy hører til her, hos dig.
Lad ham aldrig nogensinde rejse.
Væk nu.
Prøv at tilgive mig.
En skønne dag vil du vide, at jeg...
Jane ikke væk.
Jane ikke dø.
Jane har det godt?
Ja, kære.
Alt er i orden nu.
Slut
Danish subtitles by SOFTITLER
Danish